LA BARCELONA MÉS UNDERGROUND
Una radiografia de l'escena juvenil de la ciutat
![](./assets/VxdMkqwbq5/captura-de-pantalla-2022-11-19-a-les-13-45-05-1425x800.png)
El rock no mor, es transforma. Les diverses mutacions d'aquest gènere musical sempre han estat impulsades per la joventut. La disconformitat i la manca d'identificació amb el tipus de música predominant en cada moment de la història, són el motor d'una contracultura, que "busca, mitjançant totes les realitats polièdriques, donar una resposta a les diverses inquietuds de les persones, a més d'enfrontar-se als valors culturals establerts pel mainstream", explica Ignasi Fortuny, periodista musical d'El Periódico.
![](./assets/gI3YJ7tlo3/4acaba69-ee78-461c-bd27-fdfb7738d321-1600x1087.jpg)
![](./assets/7KWnFpxUWD/dsc_0043-3-4014x2677.jpg)
![](./assets/oU0h9Z9Mbe/exp_ruin_01-4096x2731.jpg)
![](./assets/M01KHguR7i/img-20221104-wa0007-1600x1080.jpg)
![](./assets/3DI76Pwflc/ccd7849a-c5fc-4959-a92a-cc3614ec3075-1066x1600.jpg)
![](./assets/gI3YJ7tlo3/4acaba69-ee78-461c-bd27-fdfb7738d321-1600x1087.jpg)
Animales de Ámbito Social / Andreu Jubete
Animales de Ámbito Social / Andreu Jubete
![](./assets/7KWnFpxUWD/dsc_0043-3-4014x2677.jpg)
Bala Klava / Emma Hurtado
Bala Klava / Emma Hurtado
![](./assets/oU0h9Z9Mbe/exp_ruin_01-4096x2731.jpg)
Ruïnosa y las Strippers de Rahola / Imatges cedides
Ruïnosa y las Strippers de Rahola / Imatges cedides
![](./assets/M01KHguR7i/img-20221104-wa0007-1600x1080.jpg)
Tebals / Imatges cedides
Tebals / Imatges cedides
![](./assets/3DI76Pwflc/ccd7849a-c5fc-4959-a92a-cc3614ec3075-1066x1600.jpg)
Sobregnosis / Imatges cedides
Sobregnosis / Imatges cedides
Ens hem endinsat pels escenaris underground de Barcelona per parlar amb cinc bandes joves que busquen fer música més enllà del panorama establert, però que viuen aquesta contracultura de maneres diferents.
QUÈ VOL DIR SER UNDERGROUND?
Hi ha diverses maneres d'entendre aquest concepte, però, com diu Fortuny "l'underground és la manera de donar resposta al que mana". En Jaume, de la banda mallorquina de Tebals, puntualitza que aquest concepte existeix perquè "tots hem sigut joves i hem volgut fer música diferent de la que hi ha".
Animales de Ámbito Social considera que l’Underground és un "concepte il·lusòri" sovint condicionat pels números i estadístiques dels artistes. El grup barceloní assenyala que per a ells, la pertinença a l'underground la determina el fet de "començar amb recursos diferents dels d'una discogràfica o el suport d'un estudi".
Bala Klava coincideix en la idea que underground no equival a "que t'escoltin tres persones", Germán, bateria del grup, considera que aquest concepte artístic es basa en el fet "d'arriscar-te tu mateix a portar el teu missatge artístic amb dignitat".
El concepte de la comercialització és el que a vegades pot xocar amb aquest terme. En aquest sentit, Sobregnosis esmenta que la comercialització en si mateixa no és negativa però depèn de l’actitud i els valors que l’acompanyen.
I QUÈ FEM AMB EL MAINSTREAM?
El triomf de gèneres com el reggaeton, el dembow o el trap, es deu principalment als ritmes, els quals "ajuden molt en un context juvenil i festiu", esmenta Fortuny. La raó per la qual l'hegemonia dels gèneres urbans és tant duradora, és perquè "els artistes són punters, hàbils i no es queden en un so fix".
El corrent majoritari sempre ha tingut la seva altra cara de la moneda, el que es coneix com a música "alternativa" o "underground". Alguns dels artistes d’aquest últim ecosistema musical són crítics amb el que predomina a les discoteques, ja que consideren que "està buit de contingut". El grup de Sobregnosis critica que la majoria d'artistes veuen el benefici econòmic com a fi últim del seu art: "si no poses l'art al centre deixes de ser un artista i esdevens més aviat un empresari" afegeix en Roger, el bateria.
Tebals, també es mostra crític amb el fet que certa part del reggaeton es faci exclusivament amb una finalitat econòmica. "No em ficaré amb ningú per guanyar pasta amb sa música perquè al final jo també en vull, però no fins es punt de sacrificar es meu art per aconseguir-ho", puntualitza el Jaume, el baixista.
Animales pensa que sovint aquests estils musicals només se centren en l'entreteniment i han abandonat la cerca de sentiments. Tot i això, creuen que és un error negar la música actual.
Bala Klava prefereix mirar-s'ho des d'una altra perspectiva, pensen que el mainstream genera un espai perquè els altres gèneres sonin més originals. Però coincideixen amb Animales que ser mainstream no vol dir fer música per a un públic reduït. "Hi ha propostes que estan ben fetes i per aquesta mateixa raó es fan mainstream", afegeix la Natàlia, baixista del grup.
La formació de queer-punk Ruïnosa y las Strippers de Rahola veuen amb bons ulls l'existència del mainstream musical actual, "com més cosa hi hagi -i si és respectuosa- millor. Al final cadascú té els seus gustos sigui algú més rocker o més reggaetoner" esmenta l’Anna, baixista del grup. El Jaume, vocalista de Ruïnosa, afegeix: "si la música té alguna cosa singular, es tracti del gènere que es tracti, nosaltres ho apreciarem". Tebals tampoc es tanca "si algun dia volem fer un reggaeton el farem, vull dir sa meva alarma per despertar-me és Tego Calderón així que cap problema" afegeix en Carlos, teclista de Tebals.
ES POT VIURE DE LA MÚSICA?
El sector de la música, és com molts altres, un espai bastant precari. Les principals dificultats de les bandes juvenils giren entorn de la manca de temps i de recursos econòmics. La major part del que generen en les seves actuacions, ho reinverteixen en futurs concerts o gravacions. "Gravar a un estudi no és barat, els últims tres temes ens van sortir per 400 pavos", explica Roger de Sobregnosis.
Sempre estarà present també la qüestió del temps disponible a invertir, "el temps d'assaig sempre es veu reduït perquè tens un compromís, un examen, la feina". En aquest sentit, la crítica de Balaklava coincideix amb Sobregnosis, tal com esmenta Albert, guitarrista del grup: "El que és difícil és ser pobre", referint-se que cadascú té les seves qüestions personals diferents, que determinen la quantitat de temps "que pots dedicar al teu projecte".
La major part dels grups de l'underground barcelonès fan els seus concerts a sales, bars musicals i casals de joves com ara la Sala Meteoro o l'Espai Fontana i centres socials okupats i autogestionats. Ruïnosa és el principal grup que actua en locals afins al col·lectiu LGTBIQ i avisen que la majoria d'aquests espais "no estan materialment capacitats per a dur a terme un concert", com a conseqüència "hi ha menys espais de punk per al col·lectiu".
La publicitat i l'anunci de concerts també queda sota gestió dels grups, la majoria d'ells contacten coneguts i persones externes per a la preparació dels cartells. El merchandising sembla ser una bona via per a obtenir ingressos. Bandes com les Strippers de Rahola produeixen i distribueixen les seves pròpies samarretes. Sobregnosis han optat per muntar i vendre CDS físics.
La cooperació té una forta presència a l'escena musical underground, prova d'això és el Sarnafest, un projecte de festival underground amb la presència de sis grups, organitzat i gestionat pels mateixos integrants.
![](./assets/7tAiqvhLNt/dscf9319-1-4016x3138.jpg)
Públic de Bala Klava al bar Ceferino / Adriana Sabater
Públic de Bala Klava al bar Ceferino / Adriana Sabater
![](./assets/JBlkaZJYt0/sarnafest-color-504x614.png)
Cartell del festival Sarnafest del passat mes de Setembre.
Cartell del festival Sarnafest del passat mes de Setembre.
![](./assets/9pk2O2xKIg/tempimagerxdtcr-3024x4032.jpg)
Abans del Sarnafest es va omplir la ciutat de cartells / Emma Hurtado
Abans del Sarnafest es va omplir la ciutat de cartells / Emma Hurtado
ON ES MOU L'ESCENA PER LA CIUTAT?
Les diverses bandes de la ciutat han creat, com a eina de cooperació, un grup de Whatsapp comú. Aquesta eina els permet comunicar-se de manera ràpida i senzilla. Una de les utilitats és recomanar-se sales i llocs d'assaig que puguin estar bé i a bon preu.
![](./assets/ixuoghdy0N/tempimageeie1qn-0000-4096x2731.jpg)
No existeix una sola manera de donar resposta als moviments contraculturals ni una sola visió per entendre l’underground. Però, si hi ha una cosa en la que tots els grups estan d’acord és que cal fer xarxa i donar-se suport. El que converteix l’escena en una de sola és la complicitat per crear un espai on cada banda pugui desenvolupar els seus projectes personals.
Animales de Ámbito Social
![](./assets/sgvkDHHNIF/81ecd39c-75f2-4e0e-9bc9-447157535ec9-1292x1080.jpg)
L'aparició del 'New New Romantic'
Fotografia del manager Andreu Jubete / Emma Hurtado i Miquel Llatjós
Formats a la ciutat de Barcelona l'any 2019 arran d'un conjunt d'inquietuds artístiques i musicals compartides entre amics, Animales de Ámbito Social presenten el concepte ‘The New New Romàntic'.
Agafen com a referència els subgèneres originats a partir del New Wave als anys vuitanta per crear el seu propi so. "Hem d'analitzar el context del s. XX allà s'hi ajunten diferents estils com el Glam, el Punk i la New Wave que desemboquen en el que es va anomenar 'New Romantic' on Bowie seria un dels referents principals", aclareix l'Àlex.
El grup barceloní reinventa aquest subgènere de manera que puguin trobar un so "influenciat pel millor del S. XX" i a la vegada "sintetitzat" pels moviments del segle actual.
El seu primer àlbum -que té per títol el nom del grup-, els ha servit per plasmar un ventall d'estils musicals pels quals es volen moure en els seus futurs projectes. Tot i que apunten que el so amb el que més s’han trobat és el de les seves cançons Margarita i Debussy.
Animales explica la importància de l'aura a l'escenari / Emma Hurtado
Animales explica la importància de l'aura a l'escenari / Emma Hurtado
Bala Klava
![](./assets/PyfZa7fJRw/dscf9348-4096x2731.jpg)
![](./assets/noMcd4Th0E/dscf9331-4096x2966.jpg)
Germán Sicard és el bateria de la banda / Adriana Sabater
Germán Sicard és el bateria de la banda / Adriana Sabater
![](./assets/hbMGtusJMg/dscf9342-4096x2731.jpg)
L'Albert Andrade és el segon guitarra / Adriana Sabater
L'Albert Andrade és el segon guitarra / Adriana Sabater
![](./assets/PHYrOJ6FWI/dscf9330-4096x2731.jpg)
La Natàlia Torres és baixista i l'Usman el guitarra solista / Adriana Sabater
La Natàlia Torres és baixista i l'Usman el guitarra solista / Adriana Sabater
![](./assets/BB8ajTAfM5/dscf9242-4096x2731.jpg)
El Javi Aparicio és el vocalista de Bala Klava / Adriana Sabater
El Javi Aparicio és el vocalista de Bala Klava / Adriana Sabater
"Volem un so únic, un so Bala Klava"
Bala Klava és la conseqüència d'una apàtica tarda al sofà a casa d'un col·lega. El quintet ha acabat produint un so experimental, sinistre i fosc, "no ho definiria com a postpunk sinó més aviat punk progressiu, psicodèlic, fora d'allò marcat" puntualitza l’Albert, guitarrista de la banda. Tot i estar fent una música amb una forta influència de gèneres entre ells el rock psicodèlic, el goth rock i, fins i tot, stoner rock, els integrants tenen intenció d'experimentar amb tota mena de música. "Aquest primer EP és més postpunk, però segurament el que vindrà en un futur serà molt diferent", assegura en Javi.
El mateix grup té una visió del projecte de Bala Klava que no es limita a laa música i prou, han manifestat la idea de voler estendre el projecte fins a la gent que col·labora amb ells "ens agradaria que la penya que fa els cartells i les fotografies també pogués viure d'això en el cas que nosaltres ho aconseguíssim".
Bala Klava està preparant el seu primer EP / Emma Hurtado i Miquel Llatjós
Bala Klava està preparant el seu primer EP / Emma Hurtado i Miquel Llatjós
Ruïnosa y las Strippers de Rahola
![](./assets/gaHK6DbEqY/dsc_0251-3382x5073.jpg)
"Quatre drags en un escenari ja és política"
Entrevista, assaig i concert a l'Espai Jove Bocanord / Emma Hurtado i Miquel Llatjós
Entrevista, assaig i concert a l'Espai Jove Bocanord / Emma Hurtado i Miquel Llatjós
Es defineixen com a banda subnorpunk travesti i van néixer després de la pandèmia amb la intenció de gravar un videoclip. Dos anys després han acabat fent Queer Punk, escrivint una obra de teatre i somiant amb una gira, "som actors i el que volem és viure del show", explica l'Anna. Tot i que no ho van parlar, des del primer moment van saber que no podien sortir a l'escenari d'una altra manera que no fos travestint-se.
La seva música busca l'humor, "mentre les lletres sonin macabres, guarres i esperpèntiques estaran bé". Són conscients que la seva banda va lligada amb un discurs polític molt fort, però a dalt de l'escenari només volen passar-s'ho bé. "Som un grup LGTB, però no fem lletres combatives ni polítiques", diu en Marcel. "Jo com a Jaume ja faig política, com a Ruïnosa em vull divertir", apunta el cantant.
El show el munten elles soles des del maquillatge, que tarden dues hores a fer-se, fins a les cançons pensades per divertir al públic. Amb la seva presència escènica es mengen l'escenari i creen una atmosfera que enamora a aquells que les escolten.
![](./assets/szQLOMd1YJ/dsc_0198-3416x5124.jpg)
Ruïnosa Rahola dalt de l'escenari / Marc Girons
Ruïnosa Rahola dalt de l'escenari / Marc Girons
![](./assets/It2fqKibr9/dsc_0116-3497x5245.jpg)
La stripper Calva Klein / Marc Girons
La stripper Calva Klein / Marc Girons
![](./assets/Ju32mZMcUC/dsc_0218-2449x3673.jpg)
La Stripper Marrana Juràssica, la bateria de la banda / Marc Girons
La Stripper Marrana Juràssica, la bateria de la banda / Marc Girons
![](./assets/WMO8pQadie/dsc_0500-3141x4712.jpg)
La stripper i baixista Niko Lokao / Marc Girons
La stripper i baixista Niko Lokao / Marc Girons
Tebals
![](./assets/6wyjgNZwW8/8575efc9-f0fb-4149-a66c-9661e7cb6238_1_100_o-4096x2731.jpg)
![](./assets/5qE0r7YXmn/95d82ecf-3b5e-44ee-a4ef-d71c8015b2b5_1_100_o-4000x6000.jpg)
En Miguel Cervantes és el vocalista de la banda / Imatges cedides
En Miguel Cervantes és el vocalista de la banda / Imatges cedides
![](./assets/Hm5Rdxa8oT/79289437-a902-4392-86c8-6ce6f29c718a_1_100_o-3699x5548.jpg)
En Carlos Madueño porta el teclat, tot i que a vegades també canta i toca la guitarra / Imatges cedides
En Carlos Madueño porta el teclat, tot i que a vegades també canta i toca la guitarra / Imatges cedides
![](./assets/8bzTEr0e3Q/66eff5b7-bc48-4644-953c-2195c8d3f3f3-384x512.jpg)
El guitarrista Dani Muñoz / Imatges cedides
El guitarrista Dani Muñoz / Imatges cedides
![](./assets/F8qcQgmQfu/018f1277-a71d-4f94-9f75-0d4236d0090d_1_100_o-4000x6000.jpg)
En Joan Barcelona a la bateria / Imatges cedides
En Joan Barcelona a la bateria / Imatges cedides
![](./assets/7xunRTQavf/8f088f4a-f383-434d-b241-77adef7bb2d9_1_100_o-4000x6000.jpg)
En Jaume Martorell és el baixista / Imatges cedides
En Jaume Martorell és el baixista / Imatges cedides
"Al final volem viure d'això i venim a passar fred"
A un pis del centre de la Vila de Gràcia, hi ha asseguts al sofà cinc joves apassionats per la música, aterrats directament des de l'illa de Mallorca, hi trobem els Tebals. Han vingut a la capital catalana a trobar el seu lloc dins de l'Underground. "Volem viure un nou Rock&Roll i pegar quatre crits", asseguren. Venen a provar sort i a maquinar coses noves, de moment encara estan establint connexions, amb Animales, per exemple, amb qui mantenen afinitat.
El grup va néixer quan tenien quinze anys, sovint s'ajuntaven per tocar a l'esplai i un dia van formular la pregunta definitiva: "i si muntem una banda?". Van començar amb quatre guitarres i a poc a poc cadascú ha anat trobant el seu instrument. Han tocat per tot arreu o com ells diuen "allà on els vulguin", des del garatge del Jaume fins a estables mallorquins. "Als inicis fèiem temes horribles, cançons precoces de desamors juvenils".
No volen definir-se en cap gènere i mentre que en Joan i en Jaume asseguren que són "una diarrea pudent" en Carlos i en Miguel creuen que "són un popurri d'idees que encara estan experimentant".
Tebals al menjador del seu pis toca una cançó en acústic / Emma Hurtado i Miquel Llatjós
Tebals al menjador del seu pis toca una cançó en acústic / Emma Hurtado i Miquel Llatjós
Sobregnosis
![](./assets/PU5LRzzY7x/75accf6f-f954-4e0b-b781-880a5776d0bf-1600x1066.jpg)
"El punk és ser l'autor i la causa de les teves decisions"
"Ho fem perquè alguna cosa s'ha de fer. Si ens quedéssim tot el dia al sofà, no seríem res": és la raó per la qual quatre joves del Barcelonès i el Baix Llobregat decideixen ajuntar-se l'any 2019 i formar un grup. La formació es va inclinar pel rock dur i el punk, ja que el consideren el gènere sense fronteres, "és tan lliure que el veuràs barrejat amb milers d'altres, el punk és evolució" afirma el Roger, el vocalista de Sobregnosis.
El primer àlbum, que ells mateixos van gravar i produir, té un so cru i unes lletres reivindicatives. Però, actualment Sobregnosis ha adquirit un so i toc més metafòric. "Personalment, tinc un estil d'escriptura molt influenciat per personatges com Lovecraft, Bukowski o Nietzsche) esmenta el vocalista del grup. Pel que fa a la música hi ha una forta influència de clàssics com Eskorbuto i altres artistes com Leatherface i CRIM. Acostumen a tocar a espais okupats i consideren que el fi últim de la seva música és "gaudir i emocionar a la penya".
Sobregnosis a la casa on solen assajar / Emma Hurtado i Miquel Llatjós
Les cançons del grup estan disponibles a Youtube i Spotify